Din episoadele anterioare...
Uită de Capua și de tot ce ai suferit aici.
- Ne vom revedea într-o bună zi. - Pleacă.
Dagan nu mai poate ataca din partea dreaptă.
Nu mai pot rămâne între aceste ziduri lipsit de atingerea ta.
De ce nu ai ținut garda?
Ești campion. Asta e tot ce contează.
Am venit să îndrept lucrurile cu un dar.
Am fost nevoită să recurg la o soluție permanentă.
Una pe care am adăugat-o la cadoul lui Tullius.
Vrei să bem un pahar?
Quintus nu-l va ierta pe Tullius și moartea lui Gaia va fi răzbunată.
SPARTACUS ZEII ARENEI
SFÂRȘITUL AMAR
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
E o povară...
să-ți vezi tatăl atât de puternic în timpul vieții
iar acum incapabil să se ridice.
Suferința a fost simțită pe deplin.
Titus a fost foarte iubit de orașul acesta. Consolează-te știind asta.
Magistratul însuși a venit să-și prezinte condoleanțele?
- Este o mare onoare. - Pentru tatăl meu.
Ani de-a rândul mi-am dorit să nu mă mai critice atât.
Doar pentru a-mi dori acum să-i aud vocea încă o dată.
Știu că nu ți-ai dorit să moară într-un asemenea mod.
Nici eu, în ciuda divergențelor noastre. Totuși a fost voia zeilor.
Zeii nu au nicio legătură cu asta.
- Doar Tullius este de vină. - Cum îi vei răspunde?
Îmi cer scuze. Un oaspete nepoftit și-a făcut apariția.
Vettius.
Controlează-ți emoțiile și întâmpină-l cu un ton cumpătat.
Nu ar avea niciun rost să vă certați în fața Magistratului.
Bunule Batiatus.
Condoleanțele mele pentru moartea tatălui tău.
O legendă care e cu mult peste a celor care l-au urmat.
Ai venit fără Tullius? Credeam că nimic nu-l poate
ține pe acel om să fie martor la o asemenea tragedie.
- E ocupat cu demnitari din Antioch. - Antioch?
E plecat cu treburi în numele Republicii.
Îți transmite condoleanțele sale și regretă că nu a putut fi prezent.
Și îți reamintește că o înțelegere a fost încheiată
cu tatăl tău înainte de a muri. Cu privire la vânzarea lui Gannicus.
Îndrăznești să aduci aminte de subiect într-o asemenea zi nenorocită?
Am așteptat cu respect ca opt zile să treacă.
Perioada ta de doliu s-a sfârșit.
Soarele va lumina mâine a noua zi, și așteptăm predarea lui Gannicus.
Gândește-te la rahat și pișat, și vei fi pe deplin satisfăcut.
Atunci Tullius va fi forțat să retragă oferta
de a-i include pe oamenii tăi în jocurile de deschidere ale noii arene.
Și în toate meciurile care vor urma.
Îmi cer scuze. Batiatus a chemat oamenii.
Vei avea grijă ca rămășițele ei să fie îngropate?
- Așa cum e obiceiul semenilor ei. - Nu i-am cunoscut.
Sunt multe întrebări pe care nu am apucat să le pun.
Acum am rămas cu întrebările.
Adu-ți aminte de ea în momente liniștite.
Și vei afla răspunsul la ele.
Oenomaus...
A fost o femeie unică. De o frumsețe și compasiune rară,
într-o lume plină de rahat.
I-aș lua locul, pentru ca râsul ei să se audă încă o dată.
Nu și-ar fi dorit asta.
Te-a iubit. Ca pe un frate.
Așa cum am iubit-o și eu.
Cunoaștem agonia inimii smulse din pieptul plin de viață.
Totuși aici suntem.
Casei Batiatus nu îi este străin ghinionul până la mofturile nemiloase ale zeilor
și oameni care se cred în asemenea poziții.
Totuși, aici suntem.
Această casă este clădită pe o fundație de neclintit
formată din onoare și respect.
Nu există un om în care aceste calități să fie mai evidente
decât Titus Lentulus Batiatus.
Voi cinsti memoria tatălui meu având grijă ca școala Batiatus să devină
mai mult decât și-au imaginat strămoșii noștri.
Voi avea nevoie de voi toți pentru a putea înfăptui acest lucru.
Oameni muncitori și ambițioși.
Dați uitării divergențele din trecut.
Niciunul din voi nu va fi trimis în mine, indiferent de ierarhie!
Soarele a apus peste o eră. Să cinstim numele Titus Lentulus Batiatus
cu băutură și cu sunetul săbiilor
care să-l poarte pe tatăl meu în viața de apoi!
Ocupați-vă pozițiile!
Vei lupta pentru a demonstra că mă poți bate?
Sau vei renunța la apărare
și vei permite o victorie dezamăgitoare, așa cum ai făcut cu mine?
Ești campion acum. Nu îmi mai aduce aminte.
Vărsați sângele peste nisip și trăiți ca într-o zi să muriți cu glorie în arenă!
Începeți!
Asta e tot ce a rămas.
Când fumul dispare și cenușa se împrăștie, asta rămâne din viața unui om.
Ăsta a fost ultimul act semnat de tata înainte să moară.
Un act de vânzare prin care ești vândut altui proprietar.
Motivul pentru care ai vrut să mă vezi, în ziua în care mi-am privit tatăl arzând?
Îmi cer scuze, Stăpâne. Nu am mai putut aștepta.
Pentru a onora dorințele tatălui meu va trebui să te văd în mâinile
unui om care îl urăsc de moarte.
Dacă îi sfidez, vom fi excluși pentru totdeauna din noua arenă.
Sunt futut, orice aș face.
Vorbește și dă-mi un motiv ca hârtia asta să se alăture cenușii tatălui meu.
Nu am cuvinte pentru un asemenea deznodământ.
A venit pentru a vedea că înțelegerea este onorată.
- Vrei să pleci din această casă? - Vreau să văd sânge.
Dă-mă în grija lui Tullius și îi voi lua viața în numele tatălui tău.
Tatăl meu nu a scos niciun cuvânt în favoarea ta.
Totuși tu mă rogi să răzbuni moartea lui?
Sau ai un alt motiv?
Ți-ai sacrifica viața în memoria ei?
Aș sacrifica și o mie dacă le-aș avea.
Dacă ai avut asemenea sentimente pentru Mellita,
de ce nu ai luptat cu dârzenie în lupta organizată de tatăl meu?
L-ai fi învins pe Crixus și ai fi rămas aici,
aproape de dorințele inimii tale.
Meciul era pierdut dinainte să ridic sabia.
Același lucru poate fi spus de planul tău împotriva lui Tullius.
Este întotdeauna înconjurat de oamenii săi, dar și de buni cetățeni
care i-ar sări repede în ajutor unui "nobil" roman.
- Atunci și ei vor muri. - Nu gândești ce spui!
Asta îi dă dreptul de proprietate slugii lui Tullius, Vettius!
Vei fi trimis la școala băiatului în Nola.
Un an ar putea trece înainte să te poți apropia de Tullius.
Aș suferi o viață întreagă pentru șansa de a-l ucide.
Casa asta va suporta consecințele!
Un an pentru cel mai bun gladiator din Republică
să lupte pentru rahații ăia!
Un an în care va trebui să câștigi fiecare luptă
împotriva oamenilor mei în speranța că vei obține o audiență la Tullius.
Nu va vrea să vadă omul pentru care s-a luptat atât să-l câștige?
Am reținut dorințele tale.
Voi analiza argumentele și voi da un răspuns pe măsură.
Stăpâne.
Mai adu vin.
Vettius și-a făcut apariția la momentul nepotrivit.
Este doar o slugă care ascultă comenzile stăpânului său.
Cel care-i este stăpân ne îngrijorează. Quintus a spus ce gânduri are cu Tullius?
Nu.
Totuși ce ar putea face unul din noi pentru a răzbuna moartea celor dragi?
Ceea ce mă îngrijorează e că de vom face ceva împotriva lui Tullius,
vom suporta consecințele.
Ne-a atacat de nenumărate ori. Vrei să nu facem nimic?
Aș prefera să trăiți.
Dacă problema cu Tullius ia o întorsătură urâtă...
Să știi că întotdeauna te vei putea refugia sub aripa mea.
Ca prietenă.
- Unde naiba este vinul? - Naevia o să aducă mai mult.
- Ar trebui să plec. - Nu, rămâi.
Vreau sfatul tău.
- Gannicus vrea să onoreze vânzarea sa. - Atunci problema este rezolvată.
Dă-o naibii de rezolvare.
Omul dorește doar să fie în apropierea lui Tullius
și gâtul său în mâinile lui.
L-ar omorî pe Tullius pentru noi?
Crezi că este posibil?
Vorbești de o nebunie!
Tullius e mult prea precaut ca să lase garda jos.
În special în prezența unui om loial Casei Batiatus.
Ce ar face curajosul Solonius dacă ar fi în situația mea?!
Va trece cu vederea moartea tatălui său?!
S-ar asigura că lovește persoana potrivită.
- Dacă Tullius nu a avut nicio legătură? - Vinul dăruit de el a fost otrăvit.
Dar a fost de mâna lui Tullius? Sau alta urnită de aceeași nedreptate?
Dacă Vettius e adevărata cauză?
Ura băiatului împotriva ta e bine cunoscută.
Ai dreptate.
Răzbunarea nu înseamnă nimic fără o pedeapsă pe măsură
împotriva tuturor care au făcut rău acestei case.
Inclusiv tânărul Vettius.
Îmi răstălmăcești cuvintele!
El doar întărește scopul.
Nu din cauza asta s-a declanșat tragedia?
Aroganță și nerăbdare?
Întotdeauna acționezi fără să cugeți și îi tragi pe toți de lângă tine.
Iar tu nu ai avut niciodată curajul să faci ce trebuie
pentru a-ți face un nume în lumea asta nenorocită!
Bunul Solonius, întotdeauna închinându-se și gudurându-se
în rahatul celor mai buni ca el.
Nu e de mirare că nicio femeie nu te place?
Emoțiile ne fac să exagerăm. Solonius a fost ca un frate pentru noi.
A fost o zi grea dintre multe care vor veni.
Îmi cer scuze.
Am cerut mult de la prietenia noastră, cu puțină răsplată.
Totuși trebuie să caut mai mult,
dacă vrem să punem pe picioare Casa noastră.
- La ce te-ai gândit? - Încă nu sunt hotărât.
Haide, să mergem și să discutăm.
Acest însemn poartă o mare onoare. Și o responsabilitate și mai mare.
Melitta a fost mulți ani șefa sclavelor.
Iar lipsa ei nu poate fi descrisă în cuvinte.
Mă aștept la aceeași loialitate din partea ta.
Întotdeauna vei sta alături de mine și niciodată nu mă vei părăsi.
Sau această Casă. Așa cum a ales Diona.
Am înțeles de ce a fugit. A fost un lucru nefericit,
să fii folosită de bărbați ca mijloc de distracție.
Am înțeles. Totuși nu o pot ierta.
Da, stăpână.
Ce pot face... e să-ți promit că nimeni nu va pune mâna pe tine pentru a se distra.
Virginitatea ta va fi păstrată ca un dar prețios,
să fie dată doar celor care o merită.
Așa cum Melitta a fost dată lui Oenomaus.
Așa.
Suntem pe vecie legate una de alta.
Adu ulei și o lamă ascuțită.
Vreau să scap de barba asta nenorocită.
Solonius?
Curajul său a fost întărit, iar mâinile pregătite pentru a îndeplini scopul.
Atunci ai luat o decizie.
Una pe care nici bunul Tullius nu o va vedea.
Adună cenușa tatălui meu.
Spune-i lui Oenomaus să-l pregătească pe Gannicus pentru plecare.
- Batiatus și-a bătut din nou joc de mine? - Nu e nicio noutate.
Un șarpe ce se gândește doar la binele său.
Nu mă voi închina în preajma unor oameni onorabili.
Unde îl duce pe Gannicus?
Batiatus m-a trimis să asigur vânzarea către negustorul sirian Galeagra.
Până la ivirea zorilor Gannicus va fi pe barcă
navigând spre o destinație necunoscută.
Pentru totdeauna departe de tine.
- L-ai ajutat pe Batiatus în asta? - Îl cunosc pe om de mulți ani.
Am fost... confuz.
La fel cum sunt și eu.
Dacă să-ți tai fața.
Așteaptă! Am venit la tine să te anunț!
- După ce s-a săvârșit. - Încă mai e timp!
Se întâlnește cu sirianul la marginea orașului!
Adună oamenii.
Nu-mi vine să cred că Batiatus e atât de prost,
încât să-și imagineze că poate ascunde o asemenea faptă.
Va schimba povestea... spunând că Gannicus a evadat.
Poate pentru a o urmări sclava Diona, care de curând a fugit.
Mă crede prost, să-i cred povestea?
Batiatus știe că îl vei chema la întâlnire pentru a discuta problema.
Vrea să lase multe monezi în mâinile oamenilor tăi.
Plată pentru ajutorul dat împotriva vieții tale când va sta lângă tine.
Al naibii nenorocit.
Batiatus întotdeauna s-a crezut cu mult superior celor din jur.
Chiar și în fața prietenilor apropiați.
O să-i dovedesc că se înșeală.
Și o să mă asigur că nenorocitul se va alătura tatălui său.
Unde sunt?
- Mă duc în față să cercetez. - Stai pe loc.
Vreau să te am alături de mine.
Dacă m-ai fi vândut lui Tullius, viața nimănui nu ar mai fi fost în pericol.
Cu cât riscul e mai mare, cu atât mai mare e și recompensa.
Iar eu voi avea parte de a mea.
Sirianul a ajuns.
M-am săturat de jocurile astea, Batiatus. Voi avea grijă să aibă un sfârșit amar.
Asemenea.
Vino.
Să ne îmbrățișăm, al naibii nenorocit.
Omoară-l, Barca!
Să te ia naiba! Al naibii rahat!
Stai, așteaptă! Am spus să aștepți!
Asemenea moarte... ar fi prea rapidă.
Leagă-l.
Și tu.
- Ți-ai jucat rolul perfect! Nu a fost greu.
Când pasiunea pentru răzbunare nu mai lasă loc de precauție,
chiar și cele mai inteligente minți sunt cu ușurință înșelate.
Modest până în ultima clipă. Aveți grijă să îngropați cadavrele.
Apoi du-te să te vadă medicul.
- Ești pregătit pentru ce urmează? - Nu am fost niciodată mai sigur.
Bunul Tullius. Să purtăm o ultimă conversație.
Înainte să te desparți de viața asta.
Mielușelul în sfârșit se trezește. Liniștește-te.
Vreau doar să-ți spun câteva cuvinte.
Dacă încerci să strigi, vei avea gâtul tăiat înainte să vină ajutoarele.
Ne-am înțeles?
Ești un om mort.
Amenințări fără rost, când Tullius nu te poate ajuta.
- Ce ați făcut cu el? - Eu?
Eu nu am făcut nimic.
În toate astea, nu am avut niciun conflict cu bunul Tullius.
Totuși Batiatus... are o fire diferită.
Și pregătește încheierea conflictului cu omul tău chiar în timp ce vorbim.
Pe vecie.
Deschiderea noii arene se apropie. Absența lui Tullius va fi remarcată.
- Iar rolul tău va fi descoperit curând. - Te înșeli.
Nimeni nu va ști că Tullius a părăsit această lume.
Nu când Vettius cel de încredere va da vestea
că brusc s-a urcat pe barcă să rezolve probleme importante în Antioch.
De ce aș spune o asemenea minciună?
Mai ușor aș putea spune tot pentru a te vedea pe tine și Batiatus
executați pentru crimele voastre.
Având la bază ce dovezi?
Nu am fost găsiși având cuțitul în mâini sau îngenuncheați lângă cadavru.
Un cadavru pe care chiar în clipa asta
Batiatus îl ascunde de privirile oamenilor.
Pe mine mă îngrijorează siguranța ta.
Daca trezești vreo suspiciune, Batiatus se va simți lezat.
Și fără protecția lui Tullius...
În sfârșit te coci la minte.
Acum, c-am rezolvat problema, să trecem la alte chestiuni.
Unele mai personale...
Totul se schimbă...
Ceea ce ne drag... până la urmă piere.
Ceea ce ocoleam cu dispreț odinioară trebuie să acceptăm acum, de nevoie.
Privește-mă.
Ce vezi?
Pe stăpâna casei.
Doar atât?
Văd o femeie neasemuită.
Așa e mai bine.
Nu credeam că-ți sunt pe plac când m-ai chemat ultima oară.
Îmi iubesc soțul mai mult decât pe oricare alt bărbat.
Aș face orice pentru el și țelurile lui.
Nu caut plăcere. Am nevoie doar de mădularul tău.
Dacă sufli vreo vorbă, voi pune să-ți fie retezat.
Da, stăpână.
Pletele și barba te fac să semeni cu un animal împuțit.
Aș vrea să arăți din nou ca un om.
Ca să fac minciuna ce mi-o spun mai convingătoare...
Ai jucat bine, Batiatus.
Acum hai să ne înțelegem.
Îl prețuiești mult pe Gannicus de mergi atât de departe pentru el.
- Voi renunța la el. - Fă-mi o ofertă mai bună.
Școala ta va participa la toate jocurile următoare.
Și mai bună.
- Spune ce vrei, și-ți voi da. - Vreau să suferi.
Așa cum am suferit eu din cauza ta.
Chinurile tale abia încep, lanistule, când se va afla ce mi-ai făcut!
Nu vei fi găsit nici nu ți se va simți lipsa.
Solonius îl pune pe tânărul Vettius să-ți explice dispariția.
Vettius?
Orașul te va plânge. Apoi numele tău va fi dat uitării.
Până se va șterge din istorie.
Ar fi trebuit să-ți iau viața de la bun început.
Eu am greșit ezitând, din respect pentru tatăl tău.
Respect?
Atunci arată-ți respectul față de leșul lui!
Spune-i cât de mult îl stimezi!
Când vinul tău otrăvit i-a luat viața!
Spune-i, nenorocitule!
De ce i-aș fi vrut răul? Era un roman de onoare.
- Își știa locul! - Așa cum eu îl știu pe al tău.
O să dai socoteală, Batiatus, pentru asta și tot ce va urma.
Zeii se vor îngriji de asta.
Însă nu acum.
Arena asta a fost viața ta.
Vei sta în fundația ei.
Ai mai văzut vreodată așa ceva?
Coroana de lauri a Republicii.
E și mai impresionantă, văzută din tribună.
E o mare onoare să fim invitați de Tullius.
Mă tem că e nemeritată. Dar e dificil de refuzat.
Cu toții știm asta.
Mă mir că întârzie.
Vorbea doar despre inaugurarea acestei arene.
Acum întârzie.
Îmi cer iertare.
Tullius regretă, dar va lipsi.
Ce l-ar putea ține departe de o asemenea onoare?
A trebuit să plece în Antioch.
A plecat... pe neașteptate.
Arena n-ar fi existat fără el.
Nici noi n-am fi fost aici de n-ar fi fost el.
Ar trebui să-i așteptăm întoarcerea.
De acord. Mă voi adresa mulțimii...
Tullius vrea ca această ceremonie să aibă loc în lipsa lui.
Arena este darul lui către orașul nostru drag.
N-ar vrea să existe vreo piedică.
Darul lui generos este bine primit.
Vino.
Ia-i locul lui Tullius alături de mine,
și ține-i locul la festivități.
Din nou trebuie să-mi cer iertare. Voi pleca și eu în Antioch.
Și treburile tale de aici? Școala de gladiatori?
Las în urmă îndeletnicirea josnică de lanist
pentru o ocupație mai potrivită pentru un om de rangul meu.
Ce se va alege de gladiatorii tăi? Chiar astăzi vor lupta.
N-aș vrea să-ți văd munca irosindu-se.
Îi pot împărți cu Solonius.
Îți mulțumesc, dar nu-i nevoie.
M-am înțeles deja cu Solonius.
V-ați înțeles?
Îi las pe toți lui Solonius și astăzi vor lupta în numele lui.
Mare noroc pe capul tău, Solonius.
Școala ta are acum cei mai numeroși gladiatori.
Fie să rămân în grația zeilor.
Trebuie să plec.
Invitați-l pe Solonius la jocurile următoare.
Așa dorim eu și Tullius.
Ești mult prea generos. Vino. Te conduc.
Băiatul mai că fuge de noi.
Vettius a fost mereu favoritul lui Tullius.
Să ne mirăm că fuge după el când îl trage de lesă?
Batiatus are dreptate.
Să-i lăsăm pe cei care lipsesc și să ne gândim la gloria de azi.
Te-ai descurcat bine.
Dansez cum îmi cânți tu.
Încearcă să nu te împiedici
și nu te mai întoarce în Capua câtă vreme trăiesc eu.
Mă voi ruga să mori cât mai curând.
Trebuia să împărțim între noi luptătorii lui Vettius.
Ce naiba faci?
Ce e nevoie ca să-mi clădesc un renume.
După ani de umilințe.
Asta e problema?
Niște cuvinte spuse la mânie?
Niște cuvinte?
Spui că-ți sunt prieten și frate,
dar în orice clipă îmi amintești că nu-s demn de tine.
Ai folosit informațiile pe care ți le-am dat ca să te ajut
și le-ai folosit împotriva lui Tullius,
fără să-ți pese că mă pui într-o poziție incomodă.
- Nu știi ce spui. - Așa desconsideri pe oricine.
A fost nevoie de ani întregi și de vărsare de sânge,
dar în sfârșit te văd așa cum ești.
Un om căruia nu-i pasă decât de el însuși.
Îți sunt recunoscător.
Fără să mă înveți tu,
n-aș fi avut curajul să-mi trădez apropiații.
- Ce scuză a invocat Solonius? - Niciuna demnă de atenție.
De ce mulțimea atât de înfierbântată?
Sextus anunță execuții înainte de începerea jocurilor.
Nu-i una dintre slujnicele voastre?
Fata din capăt, cum o chema...
Diona.
Diona, da.
Iertare, Batiatus.
Fata a fost prinsă de dimineață.
Dacă vrei să te ocupi personal de ea...
Nu.
Moartea ei să fie un exemplu pentru cei care vor să mă trădeze.
Caburus e acum al tău, Solonius.
- Dă ordinul. - Cum dorești.
Ce păcat să pierzi pe cineva atât de frumos.
În curând o vei urma, târâtură!
Doctore.
Pot să lupt.
- Vorbește cu stăpânul. - Am făcut-o deja.
Ajută-ți frații să se pregătească.
Vei lupta din nou când vei fi în stare.
Da, Doctore.
Îi vei înfrunta pe Tasgetius și pe Synetos
în lupta care precedă meciul principal.
Asta e ziua pe care o așteptai.
Arată-i Capuei de ce ești atât de prețuit.
Luptă și adu onoare casei Batiatus.
Aș muri pentru multe lucruri.
Pentru multe aș merita să mor.
Dar casa asta nu se mai numără printre ele.
Atunci luptă pentru ea.
Fiecare viață pe care o iei, sângele pe care îl verși...
Ea va vedea tot de pe lumea cealaltă.
Atunci va avea ce să vadă.
Crixus! Tu ești primul.
Fii gata!
Nisipurile au fost udate de prima ofrandă de sânge!
Dar astăzi e nevoie de mai mult. Și veți primi ce vreți!
Casele Solonius și Batiatus se vor înfrunta până la moarte.
Fără milă! Fără îndurare!
Învingătorii vor lupta în meciul principal!
Îi vei arăta mizerabilului ăluia ce înseamnă un lanist adevărat.
Va ține minte lecția.
Va fi un spectacol cum nici zeii n-au mai văzut vreodată!
Glorie Capuei! Glorie Romei!
Da!
Din nou, Gannicus se dovedește un zeu al arenei!
Ce păcat că Tullius nu este aici, să vadă o asemenea victorie!
Mă tem că sorții nu-s de partea ta în meciul principal.
Solonius tot are de două ori mai mulți oameni.
Numărul nu înseamnă nimic.
Iar bunul Solonius își va învăța lecția.
Veți fi deasupra tuturor, întrecuți doar de zeii înșiși!
În sfârșit, ne întâlnim în arenă.
Printre mulți alții.
Nu-mi pasă de ceilalți.
Îți voi arăta ce pot în luptă dreaptă.
Nu ne luptăm între noi, ci cu gladiatorii lui Solonius.
Doar până ce toți aceștia vor fi căzut.
Apoi vom fi față în față, lăsând deoparte orice înfrățire.
Vă va vorbi stăpânul.
Toate lucrurile la care am visat, pentru care am suferit și am murit,
toate au fost pentru a ajunge aici.
Înfruntați casa Solonius și pe luptătorii lui nepricepuți.
Sunteți copleșiți numeric, dar nu și ca putere.
Astăzi va fi un singur învingător.
Acesta va fi campionul Capuei.
Și, pe toți zeii, va veni din casa Batiatus!
Gladiatori! În formație!
Mulți au luptat astăzi.
Mulți au pierit și sângele lor a pătat nisipul.
Dar această arenă e mai presus de oricare alta din Republică.
Este o bestie colosală! Și e încă înfometată!
Două mari școli de gladiatori se înfruntă.
Dar fiecare gladiator va lupta pentru sine, la final.
- Ce fac? - Nu contează.
Focul le arde în suflet.
Și acel foc îi va duce la confruntarea finală!
De veți cădea dincolo de flăcări, nu veți lupta în meciul principal.
Cădeți în cercul de foc și veți părăsi această lume.
Pe poziții!
Nu muri înainte să ne întâlnim în arenă.
Rupeți cerurile cu urletul furiei voastre!
Începeți!
Primul cazul e din casa Solonius!
Da!
Păcat că n-ai mai mulți oameni pentru meciul principal.
Mă tem că vei fi eliminat prematur.
Dementule.
Gladiatorii lui Batiatus își disprețuiesc așa de mult școala,
că se vor ucide între ei.
Cine stă acum în picioare?
Capua!
Blestemăție!
Să obținem avantajul, frate!
Ucide-l pe Gannicus!
Apoi vom hotărî care dintre noi e campionul!
Nu!
Oamenii tăi se luptă iar între ei înainte să-și înfrângă inamicul.
E de așteptat, când animalele nu sunt dresate așa cum trebuie.
Gannicus e al meu!
Se pare că situația s-a schimbat.
Din nou, este echilibrată.
Da!
Casa Batiatus e triumfătoare!
- Îmi cer iertare. - N-ai pentru ce.
Un spectacol impresionant.
În onoarea orașului.
Campionul meu va continua să aibă victorii.
Aș vrea să participe la jocurile organizate de mine.
Și eu.
Ascultă cât de înfierbântată e mulțimea.
Gannicus!
Nu și-ar aminti etern de această zi și de cei care au făcut-o posibilă
dacă Gannicus ar fi eliberat?
Eliberat?
Eu le-aș fi oferit-o oamenilor mei pentru a face pe plac mulțimii
de-ar fi supraviețuit vreunul.
E o sugestie excelentă.
Poți pregăti un alt gladiator.
Dar să închei ceremoniile cu o astfel de binecuvântare...
Cum am spus... Orice pentru slava acestui oraș.
Gannicus a arătat ce poate în fața locuitorilor Capuei!
Va fi răsplătit... cu libertatea!
Gannicus!
După toate cele suferite, tot l-am pierdut pe Gannicus.
I-am oferit bani,
libertatea de a veni și de a pleca oricând dorește,
doar să lupte în continuare pentru noi.
Amintirile îl bântuie, îl îndepărtează de noi.
Crixus a luptat bine.
Să sperăm că el ne va aduce onoruri și prosperitate.
Da. Să ne punem speranțele în gal.
Să vedem cât bine ne va face.
Sunt mândru de tine, fratele meu.
Într-o zi mă voi alătura ție!
Fără îndoială.
Încă nu ne-am înfruntat așa cum se cuvine.
Dobândește-ți libertatea și caută-mă.
Crixus.
Mi-a fost oferită când am devenit campionul acestei școli.
Poart-o cu mai multă onoare decât am făcut-o eu.
Meriți sabia, însemnul unui om liber.
- După o viață de vărsare de sânge. - Și de victorii.
Sunt plin de bucurie să-mi văd fratele eliberat.
Melitta ar fi fost mândră.
Oenomaus...
Te-a iubit.
Mai mult decât pe oricine altcineva.
Gândul acesta îmi va încălzi sufletul
până voi fi iar alături de ea, pe lumea de dincolo.
Ne vom reîntâlni cu toții acolo.
Doctore!
Începeți antrenamentele de azi.
Prima poziție!
Să nu mai aud niciodată numele lui Gannicus!
Nici pe al lui Tullius și pe al ucenicului său!
Vom lăsa totul în urmă.
Să privim spre un viitor mai bun.
Doar la asta mă gândesc.
Voi ridica această școală mai presus decât a făcut-o tata.
Mai presus decât Solonius.
Mai presus decât înșiși zeii!
Orașul acesta ne va ține minte.
Într-o zi, vom fi răsplătiți așa cum ni se cuvine.
Am făcut-o pentru că așa e drept!
Sângele cere sânge.
Am trăit prea mult timp la cheremul stăpânilor noștri!
Dar până aici.
Viețile voastre vă aparțin.
Croiți-vă propria cale...
sau alăturați-vă nouă.
Împreună, vom face Roma să tremure!
Traducerea și adaptarea: RRZXXX